Teď.
Majorku..
Mám na tebe prosbu.
Chci se odtud dostat.
Je snadné se dostat ven,..
..jde o to přežít na druhé straně.
Vím..
Minulé léto jsem pracoval na tržišti..
..a viděl jsem někoho známého.
Stará známá.
Zpěvačka. Její muž je herec.
Tady jsem ti napsal jejich adresu. Jestli tam ještě bydlí.
Janina Gorlewská a Andrzej Bogucki.
Jsou to dobří lidé.
Zkus se s nimi zkontaktovat.
Neříkej jim, že je to nebezpečné, ale jen se jich zeptej,..
..zeptej se jich, jestli by mě odtud mohli dostat.
Máš náplast?
Co tady děláš, co?
Nic..
Co je v tom pytli?
Je nám dovoleno brát do gheta jídlo.
Tři kila brambor a bochník chleba.
Otevři to.
Jsou to jen brambory a chléb.
Lžeš, cítím to.
Otevři to.
-Já.. -Brambory?
Vy židi, všichni jste stejní.
Podej židovi prst..
..a vezme celou ruku.
Podveď mě ještě jednou, a zastřelím tě.
Osobně.
Mluvil jsem s tvými přáteli.
Už tam nebydlí.
Zkontaktoval si je?
-Připrav se na útěk. -Kdy?
Brzy.
Sakra.
Já vás naučím disciplíně, vy svině židovské!
Víš, proč vás bijeme?
Ne..
Víš, proč vás bijeme?
-Proč?
-Abychom oslavili nový rok!
Teď pochodujte! Pochodujte!
A zpívejte!
Zpívejte něco veselého!
Zpívejte hezky nahlas!
Jdeme.
Promiňte..
..jsem špinavý a zapáchám..
Nemáme moc času. Pojďte.
Musíte si pospíšit.
Tady.. zkuste si, jestli vám budou.
Budeme vás muset někam přestěhovat.
Němci čím dál častěji pořádají hony na ulicích.
Na židy, nežidy, na všechny.
Na každého.
A Władku, raději se oholte. Použijte můj strojek.
Ujme se vás Marek Kaczyński.
Je z druhé strany města.
Dnes na noc tam zůstanete, a potom vám najdeme něco jiného.
Já přinesu jídlo.
Dobře. Jdeme.
Ukážu vám, kde budete spát.
Musíte tu zůstat do zítřejšího odpoledne.
Máme pro vás byt.
Blízko zdi gheta. Ale bezpečný.
Nebude to moc pohodlné..
To je v pořádku.
Děkuji.
-Já to vezmu. -Co?
Dejte mi to.
Protlačte se co možná nejdál. Až k německé sekci.
Teď zatáhneme závěsy.
Během dne je musíte mít roztažené.
Nezapomeňte na to.
Musí vám být lépe na téhle straně zdi, že?
Ano.
Chvílema ale nevím, na které straně zdi opravdu jsem.
Trocha chleba, trocha brambor, cibule..
Přijdu, jak budu moci. Janina Gorlewská bude přicházet dvakrát týdně,..
..přinese vám jídlo a také se přijde podívat, jak se vám vede.
Děkuji.
A tohle je velmi důležité.
V naléhavém případě, ale jen v opravdu velmi naléhavém,..
..bežte na tuhle adresu.
19. duben 1943
Palte!
16. květen 1943
Ruce vzhůru!
Děkuji.
-Chtěla jsem přijít dřív, ale.. -Ne.. ne.. děkuji.
Nikdo nepředpokládal, že vydrží tak dlouho.
Neměl jsem utíkat. Měl jsem zůstat a bojovat.
Władku, přestaňte. Už je po všem.
Měl byste na ně být pyšný.
Můj bože, jak oni bojovali..
Ano..
-Stejně tak Němci? -Jsou v šoku.
Nečekali to. Nikdo nečekal,..
..že židé budou bojovat.
Kdo by si to pomyslel?
A k čemu to bylo?
K čemu to bylo?
Władku, překvapujete mě.
Umřeli s hrdostí, to z toho mají.
A víte co ještě?
Polsko se vzchopilo.
Jsme připraveni.
Také budeme bojovat.
Uvidíte.
Věci se zkomplikovaly. Musíte odejít.
Co?
Co se stalo?
-Ja sám utíkám. -Ale co se stalo?
Gestapo zjistilo, co děláme.
Zavřeli Janinę i Andrzeje.
Zanedlouho se dozví i o tomhle místu.
-Musíte hned utéct. -Ale kam mám jít?
Podívejte se na mě, nemohu odtud odejít..
-Tady mám nějakou šanci. -To je na vás.
Ale jakmile se sem začnou dobývat vyskočte oknem.
Nedovolte jim, aby vás dostali živého.
Ja mám jed a také nedovolím, aby mě dostali živého.
Otevřete!
Otevřete dveře, nebo zavolám policii!
Vy tu bydlíte?
-Nejste zaregistrovaný. -Patří to mému známému.
Přišel jsem ho navštívit, ale.. museli jsme se minout..
Máte průkaz totožnosti?
Ukažte mi svůj průkaz!
Ano, jistě.
-Chci vidět váš průkaz totožnosti! -Co se tu děje?
Je to žid!
Žid! Stůj!
Zadržte ho!
MICHAŁ DZIKIEWICZ
Ano?
Pan Kaczyński mě poslal.
Władysław Szpilman..
Pojďte dál.
Promiňte, já..
Promiňte.. dostal jsme tu adresu a hledám pana Dzikiewicza.
Michała Dzikiewicze.
To je můj muž.
Pojďte dál.
Sedněte si.
Potřebuju pomoc..
Vrátí se před policejní hodinou.
Ukrýval jsem se.
Potřebuju se někde schovat.
Zanedlouho se vrátí.
Jak dlouho jste manželé?
Už přes rok.
A jak se má Jurek?
Je mrtvý.
Oh..
A kdy se narodí dítě?
Na vánoce.
Tohle není nejlepší doba na to mít dítě..
A..
To je můj muž.
To je Władysław Szpilman.
Marek Kaczyński ho poslal.
Ano, vzpomínám si.
Pan Kaczyński mi řekl, že se na vás mám v naléhavém případě obrátit.
Nebojte se.
Nemůžeme vás dnes přestěhovat.
Vyspíte se na pohovce.
Promiňte..
Promiňte, nemohl bych dostat krajíc chleba?
Ano, samozřejmě. Hned něco pojíme.
Prosím, posaďte se.
Prosím.
Děkuji.
Oh.. děkuji..
Jsme v příliš německé části.
Naproti je nemocnice přijímající raněné z ruské fronty.
A vedle je policie.
Ale je to bezpečné místo.
Budete vědět, co se děje.
Budu vás zamykat.
Nikdo neví, že tu jste, takže..
..se snažte být tak tichý, jak to jen půjde.
Všechno v pořádku?
Děkuji.
To je Antek Szałas.
On se vás ujme.
-Rád vás poznávám. -Rád vás poznávám.
Děkuji.
Dám mu náhradní klíč.
Bude nosit jídlo a přesvědčí se, jestli je vše v pořádku.
Je to dobrý člověk.
Nevzpomínáte si na mě, pane Szpilmane?
-Ne.. ne.. nevzpomínám si. -Radio ve Varšavě.
Byl jsem technik.
Potkával jsem vás skoro každý den.
Promiňte, nevzpomínám si.
To nevadí.
Není čeho se bát. Budu vás často navštěvovat.
Říká se, že aliance bombarduje Němce.
Noc, za nocí..
Kolín, Hamburg, Berlín.
Rusové jim připravili hotové peklo.
To je začátek konce.
Doufejme..
Tady je salám,..
..chléb. Kde je ta dobrá vodka.
Jak dlouho to ještě potrvá?
Dlouho už ne.
Myslím.. že mám vši.
Netrapte se tím.
Vypadáte dobře.
Mého dědu opustila holka když chytil vši.
Do dna.
Proč jste nepřišel dřív? Jsou to už dva týdny, já..
Problémy.. Peníze..
Musím vydělávat peníze na jídlo.
Potřebuju věci, které bych mohl prodat.
Není to lehké.
Tady.. prodejte to.
Jídlo je důležitější než čas.
Vlastně, měl jsem vám říct, že..
..se spojenci vylodili ve Francii.
Rusové tu budou za chvíli.
Nakopou němcům prdel.
Už brzy!
Władku..
Władku?
Věděla jsem to.
Věděla jsem, že to tak dopadne.
-Potřebuje doktora. -To je příliš nebezpečné.
Možná doktor Łuczak? Jemu můžeme věřit.
Doroto, buď rozumná, je to pediatr!
-To je taky doktor. -Ne, ty zůstaň.
Já půjdu.
Přišli jsme se rozloučit.
Jedeme k mé matce a k mému otci.
Dítě tam už je. Je tam bezpečněji.
Němci tu už dlouho nevydží.
Toho Salazse by měli zastřelit.
Sbíral na tebe peníze po celé Varšavě..
..a lidé byly štědří.
Takže si nahrabal slušné jmění.
O můj bože..
Podvýživa a nedostatek tekutin,..
..ale přežije to.
Pokusím se mu obstarat nějaké léky, ale nebude to snadné.
Můžete ho znovu navštívit?
-Kdo ví. -Doktore?
-Děkuji. -Nemluvte, odpočívejte.
Děkujeme, doktore..
Přinesli jsme vám trochu jídla.
Něco teď připravím.
Potom musíme už jít.
1. srpna 1944
Vypadněte!
Vypadněte, vypadněte, rychle!
Vypadněte, rychle! Němci to tu budou ostřelovat!
Pomoc!
Pomozte mi někdo!
Nikdo tu není!
Jdeš už dolu?
Jo.. jo.. už jdu.
Co tu děláte?
Kdo jste?
Rozumíte mi?
Ano.
Tak co tu děláte?
Chtěl jsem..
..zkoušel jsem otevřít tuhle plechovku.
Bydlíte tu?
Nebo tu pracujete?
Ne.
Čím se živíte?
Já jsem..
Byl jsem pianistou.
Pianistou?
No, pojďte.
Zahrejete mi něco.
Ukrýváte se tady?
Žid?
Kde se ukrýváte?
V podkroví.
Ukažte mi kde.
Máte nějaké jídlo?
Pozor!
-Pohov. -Dobrý den, kapitáne.
Žide!
Promiňte..
Co je to za výstřely?
Rusové. Jsou na druhé straně řeky.
Musíte už vydržet jen pár týdnů.
Co se děje?
Mizíme odsud.
Rusové jsou už tady?
Ještě ne.
Nevím.. nevím jak vám mám poděkovat.
Děkujte bohu, ne mně.
To on chce, abychom přežili.
No.. to je to, v co musíme věřit.
Tady.
Vemte si to.
-A vy? -Já mám jiný.
Teplejší.
Co budete dělat, až bude po všem?
Zase budu hrát na klavír.
V polském rozhlase.
Jak se jmenujete?
Abych vás mohl poslouchat.
Szpilman.
Szpilman?
To je dobré jméno pro pianistu.
Němec! Němec!
Ne!
Ne! Nestřílejte! Jsem polák!
Prosím! Jsem polák!
-Vyjdi s rukama nad hlavou! -Prosím..
Nestřílejte.. nestřílejte, prosím vás..
Jsem polák.
Pojď dolů!
Prosím..
Jsem polák.
-Prosím, prosím.. -Polák.
Ano, je to polák.
Proč ten zasraný plášť?
Je mi zima.
Zasraní Němci!
Vrahové!
Zasraní bastardi!
-Vrahové! -Bastardi!
Podívejte se teď na sebe!
Vzali jste mi všechno, co jsem měl.
Mně, muzikantovi.
Vzali jste mi housle!
Vzali jste mi duši!
Jste muzikant?
-Ano. -A znáte..
..pianistu jménem Szpilman?
-Z polského rozhlasu? -Jasně, že znám Szpilmana.
Pomáhal jsem mu, když se ukrýval.
Řekněte mu, že tu jsem.
Poproste ho, aby mi pomohl..
-Jak se jmenuješ? -Hosenfeld..
-Jak? -Ticho!
Jdi!
Bylo to tady, jsem si jistý.
Ale už to tu není..
Křičel jsem na ně nadávky. Nejsem na to hrdý, ale udělal jsem to.
Jsem si jistý, že jsem stál tady, kde teď stojíš ty.
Tady byl ostnatý drát.
A ten němec ke mně přišel.
Neslyšel si jeho jméno?
Ne..
Zeptám se v továrně, možná budou něco vědět.
WŁADYSŁAW SZPILMAN ŽIL VE VARŠAVĚ AŽ DO SVÉ SMRTI 6. ČERVNA 2000, BYLO MU 88 LET
NĚMECKÝM DŮSTOJNÍKEM BYL KAPITÁN WILM HOSENFELD
VÍ SE O NĚM JEN, ŽE ZEMŘEL V SOVĚTSKÉM ZAJATECKÉM TÁBOŘE V ROCE 1952